Teeservituut ja juurdepääsuõigus: olemus ja piiritlemine
Magistritöös uuris autor teeservituudi ja naabrusõigusliku kitsenduse - juurdepääsuõiguse olemust ja piiritlemist ning jõudis järeldusele, et teeservituut ja juurdepääsuõiguse olemused on paljuski sarnased, kuid teeservituut kaitseb juurdepääsu vajava kinnisasja omaniku huve intensiivsemalt vähemalt seni, kuni jaatatakse juurdepääsuõiguse märkusena kinnistusraamatusse kandmist, mille läbi muutub juurdepääsuõigus kinnisasja omanike õigusjärglaste suhtes kehtivaks. Juurdepääsu vajava kinnisasja omanikul on ainult naabrusõigusena juurdepääsu nõude õigus, sest teeservituudi puhul ei saa kohus koormatud kinnisasja omanikku sundida reaalservituuti seadma, vaid ainult juurdepääsuteed määratud tingimustega taluma. Teeservituudi teostamisel on valitsevale kinnisasjale kasu imperatiivne ja selle puudumisel on servituut kehtetu. Kasu all mõistetakse eelkõige valitseva kinnisasja majanduslikku kasu, mille intensiivsus sõltub igal üksikjuhul valitseva kinnisasja vajadustest. Reaalservituudi tasu kuulumine võlaõiguslike kokkulepete alla ei ole põhjendatud eelkõige tulenevalt võimalusest seada reaalservituut tähtajatuna ning tasu mittekehtivusest kinnisasjade uute omanike suhtes. Reaalservituudi pikaajalist kestvust silmas pidades peaks olema reaalservituudi sisuna lubatav ka reaalservituudi tasu muutmine.
magistritööd, teeservituut, juurdepääsuõigus
Networked Digital Library of Theses and Dissertations