Unkarilaisen puhujan tuottamien suomen kielen vokaalien akustiikkaa
Tutkielma tarkastelee unkarilaisen suomen kielen opiskelijan tuottamia lyhyitä vokaaleja ja niiden muutosta suomen kielen opintojen alkuvaiheessa. Tutkielman tavoitteena on selvittää lähestyvätkö koehenkilön vokaalien formantit suomalaisten vokaalien formantteja jo lyhyen opiskelun myötä. Tutkimuksessa vertailtiin koehenkilön tuottamien suomen kielen vokaalien keskiarvoisia formantteja eri äänityskertojen välillä. Lisäksi koehenkilön suomen kielisten formanttien keskiarvoja verrattiin natiivin suomalaisen tuottamien vokaalien formanttikeskiarvoihin. Tarkastelussa oli myös koehenkilön äänteissä esiintynyt keskihajonta. Tutkimus on seurantatutkimus, jossa käytetty aineisto on kerätty kolmella eri äänityskerralla syyslukukauden aikana. Tutkimuksen koeasetelma ja koeaineisto ovat Terhi Peltolan suunnittelemia. Koeasetelma koostui kahdesta lukutehtävästä ja niiden välisestä matkimisharjoituksesta. Kokeessa käytetty aineisto muodostui sanalistoista, joissa esiintyneet sanat olivat kaksitavuisia suomen kielen sanoja ja pseudosanoja. Rakenteeltaan sanat olivat CVCV- ja CVCCV-sanoja. Tutkimuksessa tarkasteltiin koehenkilön ensimmäisessä lukutehtävässä lausumien sanojen ensitavun vokaalien kolmea ensimmäistä formanttikeskiarvoa. Yksi tutkimuksen tavoitteista on esitellä suomen ja unkarin kielen äännejärjestelmien eroja ja yhtäläisyyksiä. Niinpä myös koehenkilön tuottamien unkarin kielen vokaalien formantteja verrattiin natiivin suomalaisen tuottamiin suomen kielen vokaaliformantteihin. Suomalaisten vokaalien formantteja tarkasteltiin Wiikin (1965) formanttiaineistoon ja unkarilaisten vokaalien formantteja Gósyn (1989) formanttiaineistoon vertaillen. Suomen ja unkarin vokaalien piirteet osoittautuivat tutkimuksessa tehtyjen vertailujen perusteella saman suuntaisiksi kuin verrattavissa aineistoissa (Wiik, 1965; Gósy, 1989). Suomen vokaalit [e], [æ] ja [ɑ] olivat koehenkilön vokaalien kehittymisen kannalta mielenkiintoisimpia, sillä ne puuttuvat unkarin äännejärjestelmästä. Tutkimuksen tuloksissa oli viitteitä siitä, että koehenkilöllä nämä vokaalit olivat kehittymässä oikeaan suuntaan. Eniten kehitystä oli havaittavissa koehenkilön [ɑ]-vokaalissa. Tutkimus osoitti, että syyslukukauden mittainen seurantajakso ei kuitenkaan ollut riittävän pitkä ajanjakso varmentamaan vokaalien oikeaa kehityssuuntaa.
suomi, unkari, äännejärjestelmä, formantti
Networked Digital Library of Theses and Dissertations