Sotapoliitikot syrjään! : jatkosodan jälkeiset henkilövaihdokset maalaisliiton johdossa
Pro gradu -tutkielmani tarkastelee maalaisliitossa jatkosodan jälkeen käynnistynyttä prosessia, jonka aikana puoluetta sota-aikana johtaneet poliitikot sysättiin syrjään paikoiltaan. Tutkimukseni tarkoitus on osoittaa, miten maalaisliiton henkilövaihdosprosessi eteni ja mihin tapahtumiin se kulminoitui. Pyrin myös tuomaan esille, mitkä syyt johtivat tähän poliittiseen puhdistukseen. Olen käyttänyt työssäni alkuperäislähteinä Keskustan ja maaseudun arkistossa Helsingissä säilytettäviä maalaisliiton eduskuntaryhmän, keskushallituksen ja puoluekokousten pöytäkirjoja. Tutkimuskirjallisuudesta on erityisesti mainittava Kari Hokkasen kirjoittama maalaisliiton puoluehistoriikki, vuosia 1944 ja 1945 yleisesti käsittelevät teokset sekä erilaiset henkilöhistorialliset tutkimukset, elämäkerrat ja muistelmat. Olen myös jonkin verran tutustunut sanomalehtien kirjoitteluun mainittuna ajankohtana. Tutkimuksessani olen osoittanut, että maalaisliiton puhdistuksen taustalla oli sekä puolueen sisäisiä että ulkoisia vaikuttimia. Ulkoisista tekijöistä merkittävin Neuvostoliiton halu päästä eroon sotapolitiikkaan ja Saksan aseveljeyteen sitoutuneista jatkosodan ajan kärkipoliitikoista ja sillä tavoin tehdä tilaa nousevalle äärivasemmistolle. Maalaisliiton henkilövaihdosprosessi on myös sovitettavissa yleiseen koko yhteiskunnan kattavaan puhdistukseen. Toisaalta myös puolueen sisäisillä tekijöillä oli huomattava merkitys. Maalaisliiton oikeistosiiven ja vasemmistosiipeä edustaneen Urho Kekkosen välinen ja sota-aikana kärjistynyt vastakkainasettelu vaikutti paljon puolueen sisäiseen kehitykseen vuoden 1944 välirauhansopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Kekkonen mielestä puolueen sotapolitiikkaan leimautuneiden vanhojen johtajien piti väistyä paikoiltaan, jotta maalaisliitto voitaisiin johdattaa uudenlaisen ulkopoliittisen linjan taakse. Puoleen oikeistosiipi sen sijaan näki tällaisen sota-ajan politiikan tuomitsemisen vahingollisena jälkiviisautena ja asettui puolustamaan asemiaan muutosta vastaan. Maalaisliiton kaksi linjaa ajautuivat keskenään niin syvään ristiriitaan, että seuraus oli oikeistosiiven johtajien pakottamalla tehty puhdistaminen puolueen johtopaikoilta. Olen pro gradu -tutkielmassani osoittanut, että maalaisliiton henkilövaihdosprosessin alkupisteenä olivat jatkosodan aikaiset ristiriidat puolueen eduskuntaryhmässä, ja että prosessi kulki useamman huippukohdan kautta, kunnes kulminoitui maalaisliiton puoluekokoukseen kesäkuussa 1945. Vaikka näytän puhdistuksen selvästi tapahtuneen, tulee myös ilmi, ettei se ollut missään tapauksessa lopullinen. Syrjään pakotetut poliitikot nimittäin palasivat myöhemmin mukaan puolueensa toimintaan, vaikka eivät enää määräävää asemaa maalaisliitossa saavuttaneetkaan.
Urho Kekkonen, Viljami Kalliokoski, Maalaisliitto
Networked Digital Library of Theses and Dissertations