Dialektusváltás Nyírvasvári cigány közösségében
Dolgozatom tárgya a nyírvasvári cigány közösségben végbement dialektusváltás, és ahhoz kapcsolódó presztízsviszonyok felmérése. A vizsgált jelenség tartalma, hogy a nyírvasvári cigányság nagyjából az 1960-as évek végéig, '70-es évek elejéig az addig beszélt gurvári (más néven bodóc) nyelvváltozatot elhagyva átváltott a cerhári dialektusra. A vizsgálat során arra kerestem a választ, hogy miért és hogyan történt a váltás, illetve jelen van-e a jelenlegi nyelvváltozatban az előző, és ha igen, milyen formában és mértékben. Ehhez kapcsolódóan egy attitűdvuzsgálatot is végeztem, mellyel a beszélőközösség viszonyulásait mértem fel a két nyelvváltozatot illetően. Az eredmények egyértelműen mutatják, hogy a két változat közötti presztízskülönbség fontos mozgatórugója volt a váltásnak, illetve a maga a váltás egy folyamat volt, ezért korosztályonként eltérő a bodóc jegyek aránya a beszédprodukcióban. A vizsgált jelenség markáns bizonyítéka azon elgondolásnak, mely szerint az egyes nyelvi jegyekhez kötődő társas, szociális jelentések visszahatnak a nyelvhasználatra, jelentős mértékben meghatározzák és alakítják azt. Megerősíti azt a felfogást is, amely a nyelvhasználatot az adott közösség szociokulturális dinamikáinak fontos elemeként értelmezi, sőt szociokulturális tényezőkkel (identitás, presztízs) összefüggésben vizsgálja.
Nyírvasvári, nyelvi presztízs, dialektusváltás, cerhári, gurvári, romani nyelv
Networked Digital Library of Theses and Dissertations